В Египет старата Еня ми каза
да прострелвам със стрелата онези, които тя пожелае.
И те ще станат мои съюзници.
Простреляните ще разкрият специална способност, дремеща в сърцата им.
Мисля, че ги нарече Стандове.
Джотаро Куджо и останалите...
Ако в Морио те не са единствените по петите на моя Йошикаге,
значи трябва да направя още носители, още съюзници.
Хайде, стрела! Кого искаш?
Избирай! Избери си!
Телефонен стълб? И как един стълб ще...
Нима си заинтересована от детето горе?
Смяташ, че то ще стане мой съюзник?
Така да бъде. Трябва само да го пронижа, нали?
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЕЧЕН ДИАМАНТ
Епизод 26: "Задава се запалянкото на камък, ножица, хартия!"
Здравей, художник Рохан Кишибе.
Добро утро, г-н Джостар. - Какво снимаш?
Снимах тайно отиващите на работа бизнесмени.
Щом Йошикаге Кира е разменил мястото си с някой от "Пепеляшка",
той следва да ходи на работа всеки ден.
Да ходи на работа...
Фактът, че е служител между 25 и 35-годишен
с ръст 175 см значително стеснява кръга със заподозрени.
Разбирам. Но няма как да знаеш, че ползва гарата.
Може да ходи на работа с кола. - Напълно е възможно.
Но не вярвам, че смяната на външността му
би го превърнала в съвършено нов човек.
Уверен съм, че семейството на някой от тях
вече е забелязало странното му поведение.
Опасенията ми са, че ако семейството разкрие Кира,
той може да се отърве от тях.
Не се опитвам да проповядвам справедливост,
но ми се ще да открия Кира, преди нещо да се е случило.
Хей, ти!
Ще изиграеш ли една игра на камък, ножица, хартия с мен?
Камък, ножица, хартия! Хайде де! Нищо няма да ти стане.
Какво му има?
На всяка гара поне по един чудак се намира.
Е, ако откриете нещо, моля, уведомете ме, г-н Джостар.
А ти гледай да не се забъркваш в неприятности.
Хей, батко, ти си художникът на манга, нали?
Не си ли взе почивка неотдавна?
Чета "Шонен Джъмп" всяка седмица.
Нищо няма да ти стане от една игра на камък, ножица, хартия!
Какво ти има? Чупка!
Искам да играя на камък, ножица, хартия. Хайде де, моля те!
Какво е това хлапе? Има дупка в бузата му!
Дълбока е. Нима стига чак до устата му?
Не ми се сърди, ако загубиш.
Ако сме наравно - играем пак. Ако закъснееш - губиш.
Разбра ли? Раз, два... Камък, ножица, хартия!
Странно настойчив е.
Нима е носител на Станд?
Раз, два... Камък, ножица, хартия!
Хевънс Дор!
Я да погледнем сега... Казва се Кен Оянаги, на 11.
Нищо не пише за Станд.
А дупката в бузата му е от падане от телефонен стълб.
Май много обича да играе на камък, ножица, хартия.
Ама че глупост, но... - Извинявайте, но ще се качвате ли?
Бихте ли изчакали 30 секунди?
Започваме! - Хубаво. Само искаш да играеш, нали?
Камък, ножица... Хартия!
Довиждане.
Загубих...
Достатъчно работа свърших за днес. - Здравей, сенсей Рохан.
Изработи ли за днес? Искаш ли да седнеш при нас и да си побъбрим?
Това са нещастникът Джоске, глупакът Окуясу...
И лудата Юкако.
Все хора, с които нямам общи теми за разговор.
Прощавайте, но все още имам работа. Някой друг път.
Ясно.
Хей, какви ги вършиш? Това е моето място!
Все още не беше седнал.
Столът беше свободен, затова се възползвах.
Защо продължаваш да ме тормозиш?
Хайде да решим кой ще седне тук с камък, ножица, хартия.
Пак ли?
Не! Аз седнах тук пръв! Това място е мое!
Господине... - Почакайте.
Сенсей Рохан, отстъпи му го. Той е само дете.
Не го разплаквай. Не ти приляга на годините.
Седни до него. - Млък! Вие да мълчите!
Хубаво, ще играя на камък, ножица, хартия.
Това искаш, нали?
Така те искам! Да започваме!
Камък, ножица... Хартия!
Да, спечелих!
Нека ти!
Досега не съм се радвал толкова да победя на камък, ножица, хартия!
Много незряло...
Не е така. Няма по-хубаво чувство от това да победиш едно хлапе.
Гадост!
Мога да го използвам.
Не мислех, че ще открия толкова рядка книга в Морио.
7 500 йени? Имам ли толкова? - КОМПЕНДИУМ НА РАСТЕНИЯТА
Прощавайте, мога ли да взема тази книга?
Ах, ти!
Да го решим на камък, ножица, хартия? - Дадено!
Започваме! Камък, ножица...
Камък!
Стига игрички!
Аз печеля. Виждаш ли? Най-накрая спечелих!
Едно на две! - Какво му има?
Какво? Невъзможно! Дупката...
Нима е носител на Станд?
Какво?
Супер! Не знаех, че нещо толкова суперско ще излезе!
В мен се влива красива и великолепна енергия.
Чувствам се фантастично!
Хевънс Дор! Превърни малкия в книга!
НЕ МОГА ДА АТАКУВАМ РОХАН КИШИБЕ.
Хлапето изглежда, че за пръв път изкарва Станда си.
Нима е бил на път да стане носител?
"Искам да направя на пух и прах Рохан на камък, ножица, хартия."
"Тази игра не е на вероятностите,
а на волята и зависи от желанието ти за победа.
Победата над Рохан значи, че е бил победен психически.
Рохан Кишибе е едва на 20 и вече се изправя сам срещу света.
На всичкото отгоре много хора са трогнати от работата му.
Победата над някой толкова знаменит
ще значи моето превъзходство над останалите.
Искам да порасна в уважаван човек, също като Рохан."
Наистина е бил на път да стане носител!
Бил е пронизан със стрелата съвсем наскоро.
"Способност: Когато победя някой на игра, присвоявам енергията му.
Но трябва да играем 5 пъти. Три победи и си присвоявам всичката му енергия.
Пет пъти?
НЕ МОГА ДА АТАКУВАМ РОХАН КИШИБЕ.
МОГА ДА АТАКУВАМ РОХАН КИШИБЕ. - Какво?
Супер. Значи тази сила се наричала "Станд"?
Мислеше си, че си се измъкнал, но вече погълнах 1/3 от Станда ти.
Дясната му ръка липсва!
Една трета от Хевънс Дор ми се подчинява!
Няма да ти позволя повече да четеш ума ми.
Хлапе...
Още две победи, и силата ти ще стане напълно моя.
Нехранимайко! За кого се взимаш?
По-рано се осмели да ме удариш.
Това е за одеве, малоумнико!
Изглежда, че за да върна дясната ръка на Хевънс Дор,
ще трябва да те победя на камък, ножица, хартия.
Така да бъде. - Отлично!
Станд - Хевънс Дор Носител - Рохан Кишибе
Разбираш ли положението, в което се намираш?
Не можеш да си позволиш загуба. Съзнаваш ли, че си притиснат в ъгъла?
След като вече знам, че си носител, няма да проявявам снизходителност.
Веднага щом си върна дясната ръка ще ти тегля здрав пердах.
Разбираш ли го? - Да ме притиснеш ли се опитваш?
Е, ще играем ли?
Не, все още не. Тъй като одеве спечелих с хартия,
обикновено след това бих подходил с камък или ножица,
но това може би ще е детинско.
Но ти не изглеждаш вчерашен, сенсей Рохан,
та си мислех вместо това да играя с хартия.
Добре, готов съм!
Започваме. Камък, ножица... хартия!
Какво?
Да! Подлъгах Рохан и спечелих с хартия!
Сега имам две победи и две загуби. Следователно...
Взех краката ти. Ако си уморен, можем да се преместим на пейката?
Не, няма нужда. Когато спечелиш,
най-добре е да гледаш противника си отвисоко, ето така.
Имам две победи и две загуби. И двамата сме на ръба.
Но аз хич не се виждам губещ.
Загубих първите две игри, но спечелих две подред.
При теб е обратното, продължаваш да губиш.
Късметът ти изневерява!
Невероятно! Нищо чудно, че стрелата избра това хлапе.
Сдобие ли се това момче със способността на Рохан Кишибе
да чете мислите на хората, ще стане непобедимо!
Ще може да помогне на моя Йошикаге.
Хлапе... Виждам, че задобря в притискането на противника.
Истина е, че загуби два пъти подред.
Истина, казваш? Прав си.
В такъв случай позволи ми и аз да изтъкна една истина.
В следващата игра за нищо на света няма да използваш хартия.
Нима? - Така, така, така, почакай.
Два пъти играх с камък и загубих.
Камъкът ми е на карък. Не съм ли прав?
Нормално е да не използвам каръшкия избор трети път.
Каза, че късметът ми изневерява, значи не можеш да играеш с хартия.
Играеш ли с нея, само ще признаеш, че късметът все още е на моя страна.
Ще те надвия!
Хайде, Рохан Кишибе!
Започваме! Камък... - Ножица...
Хартия!
Пак използва хартия, въпреки речта ми. Какъв дух!
Няма да загубя! У мен е преимуществото все още!
Четвърта хартия подред! Ще победя!
Така, камък. Ще го превърна в свой удачен избор!
Още веднъж!
Силата в коленете ми...
Какво? Използва друга форма!
Досега Рохан не е играл само с ножица.
Проклятие... Опасно е пак да играя с хартия!
Проклятие! - Май все пак не е бил на карък.
Проклет да си, Рохан! Това са...
Извинявай, деде!
Сенсей Рохан, онези двамата също имат Стандове, прав ли съм?
Прав съм, нали? Усещам го. Нека опитам късмета си.
Ако не ми върви, те ще дойдат насам.
А ако късметът е на моя страна, те няма да припарят дотук.
Това не е ли Рохан? Не мога да го понасям.
Да се усмихнем и да си продължим. - Да, прав си.
Това дете...
Най-вероятно е...
Негов фен. Довиждане!
Чао.
Май късметът наистина е на моя страна, сенсей Рохан.
Грам не се чувствам губещ.
Късметът ме брани!
Имам чувството, че ще оцелея на руска рулетка
с пет от шест куршума в барабана!
Дъжд от стъкла!
А сега да решим кой е победителят в последната ни игра, сенсей Рохан.
Какво правиш? Побързай и заеми позиция за камък, ножица, хартия!
Ти трябва да си дадеш зор.
Аз ще започна така. - Не ме занасяй.
Напълно сериозен съм.
Каза, че ще ме надминеш,
но нека ти кажа нещо, тъй като съм живял 9 години повече от теб.
Не е трудно да накараш другите да загубят.
Най-трудното е... Чуй ме внимателно.
Най-трудното е
да надминеш самия себе си! Ще надмина собствения си късмет.
Да започваме, Рохан! Да играем!
Камък, ножица, хартия!
Ура! Как ти се стори, Рохан Кишибе?
Какво?
Какво?!
Какво стана? Защо ръката ми се сви в камък?
Сега имам три победи и две загуби. Ти направи неудачния избор.
Късметът зае моя страна заедно с Джоузеф Джостар.
Благодарение на невидимото бебе.
Ще спаси Рохан. Ще стане невидимо и ще превърне ръката на хлапето в камък.
Ти разчиташе на късмета си, докато аз измених своя със собствени сили.
Това значи да надминеш себе си.
А сега ще ти тегля един здрав пердах, както и обещах.
Ще запиша в душата ти никога да не печелиш на камък, ножица, хартия
и Стандът ти да бъде унищожен.
Млъкни! Стой далеч от мен, Рохан!
Или бебето ще...
Съзнаваш ли какво правиш?
Ти победи само на думи.
Не си ме победил наистина! Ти измами, страхливецо!
Пусни бебето.
Играй с мен още веднъж! И бебето няма да пострада.
А аз ти казвам да пуснеш бебето.
Ще играя с теб.
Ще те накарам да загубиш! Камък, ножица, хартия! Ножица! Камък!
Не мога да спечеля!
Мътните го взели! Направих те носител на Станд и ти пак загуби!
Чао от мен!
Няма да умреш. Само ще разруша Станда ти.
Ако... Ако трябва да живея според твоите писания...
Или да бъда твоя кукла на конци...
То по-добре да умра още сега! Нека ти, Рохан Кишибе!
Хубаво. Харесваш ми, хлапе. Драматичните хора винаги
са ми били на сърце.
И теб ще прегази! - Дали?
Какво? Вятър? - Каква е тази снимка?
Нищо не виждам отпред!
Заобиколи ни?
С риск за живота си ти направи това за мен...
Късмет ли беше това?
Стана толкова впечатляващ за толкова кратко време.
Ще ти спестя пердаха. Но не използвай Станда си за зло.
Ударих се в стъклото, да му се не види!
Загубих. Разгромен съм.
Ей, Рохан!
Да си виждал бебето? - Изчезна, сенсей!
Може би просто не я виждаме.
Проклятие...
Няма я. - Къде си?
Ще се престоря, че не знам и ще търся с тях. Къде отиде?
Запалянкото на камък, ножица, хартия. Истинско име: Кен Оянаги.
Станд: Бой Ту Мен. Не е в състояние да се бие.
Поради някаква причина дупката в бузата му все още не е зараснала.
Превод: Джоро Джоров - Джо-Джо и asimilator
Следва: "Аз съм извънземен"